Fixed by: bullit
Se vad jag fångade.
Raymond, lägg den inte-
-i vasken.
Tänkte vi kunde äta fisken.
Vad är det?
Kattfisk. Jag fångade den i sjön.
Jag fixade båten. Det är bra för David.
Han behöver frisk luft.
-Älskling, han är riktigt sjuk. -Bara ett par timmar.
Fånga fisk, äta lite soppa.
-Hur ren är sjön? -Lika ren som havet.
Eve...
...han är inte där uppe.
Han kom inte hit ner.
Kolla hela huset, jag går ut.
David!
David! David!
David!
David! David!
Jag har hittat nåt.
Ur vägen!
Känner du igen den här?
-Det är min sons tröja. -Var är min son?
-Raymond!
David! David!
David! David! David!
Snälla, försök att hitta honom.
Var är min son?
David! Var är min son?
Var är min son? David!
Ett år senare
Jag vill träffa mamma och pappa idag.
Det går inte. Det är för långt borta.
Ben kan ta dit mig.
Alla säger snälla saker när det är begravning.
Ni två...
-Det är nästan över. -Går vi till kyrkogården sen?
Såklart.
Är du okej?
Blir du vår nya pappa?
Nej.
Era föräldrar hade velat att ni får en riktig mor och far.
Jag älskar er, men det betyder inte att jag blir en bra förälder.
Jag är polisman.
Jag har tur om jag kommer hem-
-till en liten lya lagom till middag.
Ethan?
Följ med mig, det är några du ska få träffa.
Det är okej. Gå dit.
Gå dit.
Det är okej.
Jag lämnar dig inte, Abby.
Jag finns där om du behöver mig. Alltid. Jag lovar.
Vi behöver dig nu, Ben.
Ursäkta, mr Koch. Kan ni signera några papper-
-så den detaljen blir klar?
Hur länge har ni känt barnen?
Hela deras liv. Jag känner deras föräldrar...
Jag kände deras föräldrar sen high school.
Det måste vara en stor förlust för er också. Tack, Carol.
Ja.
Att förlora vänner är värre än den här känslan.
Ni gör det rätta.
-Gör jag? -Ja. Signera den andra sidan.
Tack.
Ursäkta mig.
Kan du bevara en hemlighet?
-Vad? -En hemlighet.
-Ja. -Okej.
-Varsågod. -Tack.
Ingen orsak.
Är du nån som håller ordning här?
Nej, jag är en mor.
Och min hemlighet är att jag vet att alla här-
-är lika rädda som du.
Jag vet det, eftersom jag har sett båda sidor.
Verkligen?
Men vet du vad?
Jag lärde mig mycket om familjer.
Att man måste beskydda sina barn.
Att man måste vara en god mor.
-Kan vi köpa glass? -Visst.
Hej, jag heter Raymond. Du måste vara Ethans syster.
-Ja, Abby. -Hej.
Tar ni med honom?
Vi förlorade vår pojke.
Jag vill fortfarande vara en mor.
Han har verkligen tur.
Var duktig nu, Ethan. Okej?
Allt kommer att bli bra.
Oroa dig inte. Vi kommer att träffa varandra.
Jag lärde mig en annan sak om familjer:
Om man har fem sovrum i huset-
-bör man ha mer än ett barn.
Vi är framme.
Det här är hallen.
Här är vardagsrummet.
Kom, Abby.
Ser du? Det är ett atrium. Raymond designade det.
Nej, Ethan! Rör ingenting!
Det är okej. Det är ditt hem också.
Här är trappan, den leder upp till sovrummen.
Jag ska visa er sen, det här är matsalen.
Det här är sällskapsrummet.
Raymond, ska du visa vad du köpt?
Ja, Ethan. Titta rakt fram.
-Ja! -Nu ser vi inte honom mer.
-Det är ett jättekul spel! -Okej, vi sätter igång.
Här har vi sovrummen.
Det här är vårt rum. Jag vill ha frukost i sängen på mors dag.
Det här kan väl bli ett lekrum? Vad tycker du?
-Ja. -Ja? Okej.
-Ethan det här är ditt rum. -Det är så coolt.
-Gillar du det? -Jag tror han gillar det.
Jag har packat upp dina saker, allt ligger på sin plats.
Badrummet är där borta.
Ethan bor nära oss.
Jag kan visa Abby tornet. Ditt rum. Kom här.
Du kommer att älska det.
Ett varningens ord: Eve vaknar lätt.
-Gör inte för mycket gymnastik. -Visst.
Här är det.
Ska jag bo här själv?
Du är vuxen nu, du behöver din egen plats.
-Gillar du det? -Ja.
Du har husets bästa utsikt.
Se ut genom fönstret. Du och Ethan får det bra här.
-Vad finns där? -Gå inte in där.
Det var vår sons rum. Gå inte in där.
Självklart inte.
Där är han. Ordna till era rum-
-så möter jag er en trappa ner. Vi äter om en timme.
Okej.
Jag såg en sjö på vägen hit.
Kom.
Var försiktig.
-Vi kan bada! -Nej, stanna där.
Vad gör ni?
Er mor är sjuk av oro. Kom.
Ethan, kom här.
Kom så går vi.
Abby, kommer du?
Gå aldrig till sjön utan oss.
Förlåt.
Ni måste säga till innan ni går.
Jag vet inte vad ni är vana vid, men ni får inte gå runt själva.
Ni vet inte hur farligt det är här.
Dessutom är det matdags.
Raymond, är grillen klar?
Ja.
Tack.
Hungriga?
Kom här.
Jag kollar upp det nu. Det är okej, Abby. Gå och lägg dig.
Det är nån utanför.
Jag har ringt, Abby. De kommer att köra förbi.
Jag såg nån därute!
Jag hörde det. Det ordnar sig, okej?
Abby, oroa dig inte.
Abby.
Lyssna på mig.
-Abby! -Ethan. Är du okej?
Han är rädd.
Detta är varför man måste hålla sig i närheten av huset.
Abby sa att hon såg nån därute.
Det är mitt i natten. Vart gick du?
Vill du sova med mamma inatt?
Jag kan stanna hos honom.
Jag vill vara hos Abby.
Okej. Ni är i säkerhet.
Godnatt.
Varsågod.
Där är hon. Sätt dig.
Hur många pannkakor vill du ha?
-Två blir bra. -Okej.
-Raymond, frukost. -Jag kommer ner.
Han är på kontoret 6.00 varje morgon.
-Hoppas han inte väckte dig. -Jag hörde honom inte.
Jag behöver hjälp i huset idag. Kan jag få-
-två frivilliga?
Ethan, kan du hjälpa Eve med tvätten?
Jag visar hur man gör.
Se här, Ethan.
Här är tvätten, okej?
Vad du ska se till...
Ursäkta, Abby. Det är min fars pistol.
Han sparade den efter kriget.
Eve tror att jag har slängt den.
Okej, du öppnar tvättmaskinen.
Sen ställer man in programmet.
-Trycker man? -Ja.
Nej, den här knappen.
Abby?
Jag säger det bara en gång.
Tvättmedel finns här uppe.
Nerför trapporna upp till toppen...
Vinden är bakom den dörren.
Vi har mycket jobb att göra.
Efter dig.
Tycker du det är varmt här?
Nej.
-Inte precis. -Det borde vara...
...det varmaste rummet i huset. Särskilt på sommaren.
All varm luft försvinner.
-Är det inte bra? -Nej, inte på vintern.
Jag har nytt isoleringsmaterial, du kan hjälpa mig med resten.
Okej? Fönstret ska bli alldeles tätt.
Vi kan jobba lite varje dag.
Så får vi lära känna varandra.
-Okej. -Bra.
Du kan ha på dig mitt verktygsbälte.
Det är okej. Det finns många fler.
-Okej. -Går det bra?
Bra.
David.
Varför är du här? Hit får du inte gå.
Du lovade, Abby.
Förlåt.
Kan du bevara en hemlighet?
-Ja. -Säkert?
Ja.
Säg inget till Eve.
Gör inte det.
-Okej. -Bra.
Ut härifrån innan Eve hittar dig.
Abby, vart ska du?
Gå en promenad.
Det är dags för lunch.
Jag äter när jag kommer tillbaka.
Jag vill inte att du går ut.
Jag ska bara ner till sjön.
Nej. Absolut inte.
Varför inte?
Det här är mitt hus och det är mina regler.
Det är för ditt eget bästa. Måste jag bokstavera det?
-Vad är problemet? -Du får ingen lunch...
...och du får inte gå ut. Gå till ditt rum!
Okej.
Förlåt.
Abby, kan du öppna dörren?
Det är ingen där. Ingen kommer nånsin hit.
-Hej. -Herregud. Hej!
Hur mår du?
Hej, grabben!
Eve hade rätt. Ni verkar skärrade.
Hon borde veta.
Det är ett fint, stort hus.
Jättefin utsikt.
Här finns ett rum med Playstation.
Kan det bli bättre än så?
Hallå.
Vad är det?
Få oss härifrån.
Hon är så konstig. De äger massor av mark-
-och vi får inte lämna huset. Det finns en läskig madrass-
-i källaren. Vi får inte använda telefonen.
Vi måste använda en kod för att ringa ut.
Abby. Det här måste fungera.
Jag vet inte om Eve eller Raymond berättade det-
-men de förlorade sin son, David.
-Ja. -Han drunknade. Borta vid sjön.
Om du tycker att de verkar elaka-
-eller att de inte förstår, tro mig...
De förstår.
Låt det gå några veckor.
Sen tar jag er till Six Flags.
-Six Flags! -Jag vill se leenden...
...på era ansikten.
Hallå.
Varför finns det en madrass i källaren?
Varför snokar du i källaren?
Jag snokar inte, det finns ingenstans att gå.
Vi får inte lämna huset.
Var inte fånig, ni får visst lämna huset.
Nej, du kollar oss alltid.
Är det nåt vi inte får se?
Nej.
Vi har ansvar för er. Vi beskyddar er.
Ben beskyddar oss.
Ben Koch?
Killen som bor i en etta i stan?
-Beskyddar han er? -Ja.
Han sa att vi kan bo hos honom.
-Ben vill inte vara förälder. -Det vet du inte.
Var får du den attityden ifrån?
Det här är till er.
För er säkerhet. Era föräldrar kunde inte beskydda er.
Våga inte tala om mina föräldrar. Du känner inte mina föräldrar.
Vi är dina föräldrar.
Fan ta dig.
Det är ingen bra idé.
Sätt dig!
-Älskling, jag tror... -Raymond, sluta.
Det är okej, Ethan. Ät upp.
Det är okej.
Huset är låst. Ungarna sover.
Nej, det är inte bra.
Inte än.
Hej, älskling.
Raymond, tänker du städa?
-Hurså? -Hon kommer hit 15.00.
Ja. Jag är redo.
-Godmorgon, Abby. -Hej.
Vem kommer att vara här 15.00?
Socialarbetaren.
Och du missade frukosten.
Klockan är 8.30.
Abby...
Du borde kanske klä upp dig lite.
Sätta upp håret, ta på dig en fin tröja. Som min.
Man ska göra sitt bästa när man får besök.
Ta inte illa upp.
Jag vill inte se ut som nån i "Stepford Wives".
Ta inte illa upp.
Varför är det låst? Är vi belägrade?
Vi beskyddar vår familj, Abby.
Du ser söt ut.
Vad var det för fel på det andra alarmet?
Din mor köpte nåt bättre, dubbla lås på varje dörr.
Hon är inte min mor.
-Hej. -Hej.
Får jag tala med dig?
Här är bra.
Jag vet inte var du uppfostrades-
-men säg aldrig nåt illa om mig igen.
Annars åker du ut.
Och Ethan stannar med oss.
Du står i vägen.
Jag är en mycket värre slyna än du.
Det är bara en standardlista, det tar inte lång stund.
Jag vill att barnen visar mig runt.
Såklart.
Okej, Abby och Ethan, får jag se era rum?
Ethan, gillar du ditt nya hem?
-Ja. -Ja? Okej.
Så fint.
Blir det inte ensamt här uppe?
Är det nåt du vill tala om?
Om vi stannar hos det här paret-
-och jag börjar på college...
Vad händer med min bror?
Han kan stanna kvar här och de kan adoptera honom.
Adoptera honom? Men om jag vill adoptera honom?
Om jag vill att han stannar hos mig? Har jag inget att säga till om?
Du kan bli hans förmyndare när du är 18.
Och när jag blir 18...
...kan de inte hindra mig?
Du har rätt att ta hand om din bror så länge du lever.
Ingen kan ta det ifrån dig.
Okej?
Det är okej.
Nåt annat lugnande?
Nej.
-Kodein? Vicodin? -Nej.
Har inte de flesta vuxna nån slags smärtstillande medel?
Du vet hur barn är.
De utforskar. Deras nyfikenhet ska inte döda dem.
Var försiktig med den medicin ni har hemma.
Naturligtvis.
Okej, ta vara på er.
-Det var trevligt. -Tack för att ni hälsade på.
-Kör försiktigt till stan. -Visst, hejdå.
Jag tar det.
Ska du inte kolla källaren?
Borde jag kolla källaren?
David brukade leka ensam här.
Vi lärde oss att hålla ett bättre öga på barnen.
Det var precis här. Det brukade stå en säng här.
Han sov där...
-Tror du det fanns en säng här? -Varför tror du det?
Jag vet inte, jag vet att den fanns där.
Där låg några gamla filtar.
Jag slängde dem.
Vad är det med dig?
lgår kväll sa hon till oss...
Gäller det här vår konversation förut?
-Nej! -Om din bror?
Nej! Det är inte vad det gäller. Det fanns en säng här.
Det räcker. Vi går upp.
Jag är ledsen.
Abby, kom.
Kom här.
-Kör försiktigt. -Okej. Hejdå!
Jag har lagat din favoriträtt.
Hur blir det med barnens middag?
Är det inte perfekt?
Eve?
Älskling?
Tala med mig.
Det blir annorlunda den här gången, jag lovar.
Kyckling.
Ärtor. Sallad.
Vin.
Perfekt.
Drick ditt vin, Raymond.
Sätt dig upp.
Du har saker att göra.
Sen kanske du kan gå några ärenden med din mor.
Då kommer du ut ur huset.
Raymond.
Jag är ledsen.
Oroa dig inte.
Jag är på kontoret.
Hej på dig.
Raymond sa att jag har göromål.
Sätt dig ned.
Ta det lugnt.
Skulle du kunna diska lite?
-Okej. -Fint. Tack.
-Vad gjorde du? -Jag vet inte!
-Jag skar mig! -Eve, Abby har skadat sig.
Det gör så ont!
Herregud!
Rör dig inte.
Jag vill åka till sjukhuset.
Eve har varit sjuksköterska.
Kära nån. Se på det.
Det är okej.
Man får inte vara klumpig när det gäller glas, Abby.
Det var redan krossat, Eve!
Vad gör du?
-Håll dig stilla. -Gör inte så.
-Det är okej. -Jag vill inte!
Det är okej, Abby.
Har du nånsin fått sy dig?
Håll dig stilla.
Herregud!
Raymond, håll i henne.
Herregud!
Sånt här gör en mor, Abby.
Hon lugnar sitt barn.
Tar hand om barnet.
Rättar till när nåt går fel.
Det är något hon vill göra.
Hon förväntar sig inget i gengäld.
Herregud!
Det är allt jag någonsin har velat.
Att vara en god mor.
-Vad är det? -Det hjälper mot smärtan.
-Jag har inte ont. -Snart gör det ont.
-Men han lovade. -Din far är mycket upptagen.
Han hinner inte köra dig till kyrkogården.
-Han är inte min far. -Ethan.
Det är han inte.
Sluta, Ethan.
Varför sover du inte, Abby?
Jag mår inte bra. Vad gav du mig?
Jag kan steka ägg åt dig.
Nej.
Rostat bröd?
Nej.
Du måste äta nåt.
Ben Koch ringde igår. Jag sa hur du mådde.
lgår mådde jag bra.
Nej, du har varit sjuk i tre dagar.
Han kommer förbi när han kan.
Ät upp.
-Ethan! -Hjälp mig.
-Hur är det? -Jag är sjuk.
-Herregud! -Tack, doktorn.
Ja, mycket vätska. Tack så mycket.
Han bad oss fortsätta vad vi gör.
Det är farligt att bli uttorkad.
Var det matförgiftning?
Jag vet inte, älskling. Alla åt samma sak.
-Jag vill ringa ett telefonsamtal. -Varför?
Jag vill berätta det här för Ben.
-Okej, jag ringer honom imorgon. -Varför får jag inte ringa?
Klockan är 3.00 på morgonen.
Eve ordnar det.
Och jag vill att du ska sova i din egen säng i natt.
Det är okej, mamma är här.
Det är okej, Ethan.
Jag är här.
Vill du inte ha nån middag, Abby?
Ät lite soppa.
Jag gjorde soppa åt Ethan.
Godmorgon, Ethan.
Mycket vätska. Doktorns order.
Här får du varmt te.
Det är bra för magen, så mår du bättre.
Det är inte matförgiftning.
Inte?
Nej, det är uppenbarligen nåt annat.
Ta honom till sjukhuset.
Jag kan göra allt här.
Du sa du skulle ringa Ben.
Jag ringde Ben. Han kommer förbi senare i veckan.
När talade du med honom?
För en timme sen, när du sov.
Ring honom igen.
Uppför dig ordentligt, Abby. Han gör inte allt du säger.
Varsågod, sötnos.
Jag känner min bror, jag vet att nåt är fel med honom.
Hur mår du, sötnos?
Ska jag ge dig nåt att äta?
matförgiftning
mor förgiftar barn
mor förgiftar egna barn
MÜNCHAUSEN SYNDROM
Profil av en MPB förälder
Misstänkta är vanligtvis mödrar.
De framstår som " bra" föräldrar, men är skickliga bedragare.
Har ofta erfarenhet av vård.
Använder sina offer för att tillfredsställa egna behov.
Kan orsaka skada eller DÖD.
Misstänkta är mer farliga-
-när de inser att de är misstänkta.
Herregud.
112
Linjen är spärrad.
Raymond-
-hjälp mig.
Inte nu.
Du varnade mig för din fru när vi var i din sons rum.
Min son?
Hon blev sjuk av att försöka få honom frisk.
Jag har aldrig varit mer stolt över henne.
Vem är det?
Det är David.
Vårt förra fosterbarn.
"Tyler"?
Vår son Tyler
Vår son David
Vår som Alexsei
Herregud.
Ethan, jag har bilnycklarna.
Ethan. Vi ska härifrån. Okej?
Okej. Kom igen.
Ta på dig jackan.
Trä in armen.
Sätt dig upp.
Förlåt.
Okej...
Fan.
Jag är snart tillbaka, okej?
Jag är snart tillbaka.
Kom igen. Kom igen!
Nej!
Starta!
Fan!
Förlåt mig.
Kom här.
Du är kall.
Jag tar med mig Ben, jag lovar.
Du glömde mina nycklar.
Ni barn gör det så svårt.
Jag tillbringar varje minut-
-med att torka era snoriga näsor-
-och ni är otacksamma!
Du gör aldrig som jag säger.
-Vad gjorde du med Ethan? -Jag älskar Ethan.
Älskade du David också?
Vart skulle du ta min son?
Du får inte gå ut!
Stygga flickor får stanna på rummet.
Hjälp mig!
Hjälp mig! Hjälp mig!
Hjälp mig!
Tänker du be om ursäkt?
Ja.
Okej.
-Förlåt. -För vad?
Ingen jävla aning.
Om du inte äter-
-kommer du aldrig härifrån.
Du är så sjuk, Ethan.
Det är därför din första mamma övergav dig.
Det är okej.
Du kommer att må bättre.
Sådär.
Sov nu.
Jag lämnar dig aldrig.
Mamma är här.
RENGÖRINGSMEDEL
Mamma lämnar dig aldrig.
Ett ljud och jag dödar honom.
-Hej. -Hej. Hur är läget?
Bra. Det är en härlig dag.
Ja.
-Är det nåt jag kan göra? -Jag ska hämta ungarna.
Minns du mig?
Ja, Ben.
-Ben Koch? -Ja.
Jag önskar du hade ringt först.
Det gjorde jag. Ingen svarade.
Jag skulle ta barnen till Six Flags.
Eve körde barnen till stan.
-Nån konstutställning för barn. -Gjorde hon?
Ja, de återvänder inte förrän ikväll.
Jag säger att du kom förbi. Det var synd.
Ja. Det var synd.
Jag tog med det här till Ethan.
-Kan jag lägga det i hans rum? -Nej. Jag ger det till honom.
Det är okej. Jag gör det själv.
Ni har ett fint hus här.
Får jag se mig omkring?
Visst. Kom in.
Det är ett fantastiskt ställe.
-Vill du ha nåt att dricka? -Nej.
Var är hans rum?
En trappa upp. Längst ner i hallen.
Okej.
-Det här? -Nej.
Där är det.
Fint rum.
Ja, tack vare Eve.
Jag har en present till Abby.
Men jag vill ge den till henne personligen.
Hur mår hon?
Hon är stökig. Eve kallar henne för sitt sommarprojekt.
Säg till ungarna att vi gör det en annan dag.
Det är underligt.
Jag trodde de såg fram emot det.
De ändrar sig snabbt.
Tack. Ha en bra dag.
Du också.
Han har gått.
Herregud.
Jag har dig.
Jag lägger honom i sängen.
Ethan. Ethan.
Ethan, jag ska ta oss härifrån.
Jag tänker hämta hjälp, okej?
Abby!
Hallå.
Fick dig.
Hallå? Hallå?
Inga samtal kan göras utan kod.
Det är konstapel Ben Koch L.A.P.D.
Jag är vid 100 Pine Haven Lane.
Jag går in, barn är i fara.
Abby.
Jag vet att du kan höra mig.
Du går ingenstans.
Abby! Nu har jag dig.
Du kan inte bara sticka iväg.
Värdelös.
Ethan, stanna där.
Mamma är snart tillbaka.
Jag har fått nog av dig!
Jag ville bara vara en god mor.
Men du är inte god!
Och du är inte min mor!
Ethan?
Ethan.
Är du okej?
Sluta!
Håll dig undan från min son!
Lägg ner pistolen, Raymond.
Lägg ner pistolen.
Ben?
Det är okej, Abby.
Fixed by: bullit